__________________ КАУТОКЕИНО ПОБУНА
Мали Аслак… не прилази.
- Јел’ то воде мајку - Не.
Чекај ту док се не вратим.
Не могу да те се сетим, чак ида нисам био тамо.
Детету недостаје његова мајка.
Замисли како би било да прође 17 год. пре него те поново видим.
Мислио си да ће доћи самном. Твоја мајка.
Али, ја нисам био тамо.
Уместо да видиш нешто то није имало значење за твоје очи.
Тешко је објаснити нешто тако ужасно детету.
Али сада хоћу да ти испричам зашто се то десило.
Јер ћеш моћи да се сетиш и да разумеш.
Тако ћеш моћи да пренесеш нашу причу даље, када ме више не буде...
Сећам се добро како је све почело.
Још увек могу да осетим хладноћу у мојим костима.
Често сам био сам тих дана.
Твој отац је обећао да дође, али је Црна Кућа била сувише привлачна.
- Долази ли Матис? - Не.
Колико ли ће му требати овај пут?
- Престао је да пије. - Престао? Тако не изгледа.
- Тако не може даље. - Не могу да забраним продају алкохола.
Та алкохолна пећина је право зло. Ништа добро одатле не излази.
- То је твој брат. - Аслак!
- Хоће ли Матис доћи док не одемо? - Он се практично преселио.
Монс!
- Јеси ли већ био у Финској? - Да. А ти си још овде ипијеш?
Проклетство, како време лети!
Јер Елен посматра руљу?
Твој брат има добру жену. Ти чак ни девојку немаш, Аслак.
- Ја бар имам велико крдо. - Елен је добро крдо. Живели!
Матис, време је да идеш кући.
Не сада. Разговарам са Монсом.
- Где су те набавке? - Тамо. Иза благајне.
- Овде сам да покупим робу. - Није на листи.
- Можеш ли ми дати? - Не, бојим се, не могу.
Матис, неће да нам да нашу наруџбу.
Срање!
- Шта сада? - Мораш да платиш свој дуг.
- Какав дуг? - Рут је то лепо разјаснио...
Не можеш ући тамо!
- Шта они раде овде? - Ја ћу се побринути за то.
- Треба нам наша наруџба. - Матис, да ти покажем моју књигу.
Да видимо шта имам за Матиса...
10 буради. То је 12 сребрних долара. Или 4 одрасла Ирваса.
Никон е може купити више од тога на кредит. Знаш правила.
Доведи Ирвасе сутра, иуписаћу ти наруџбу.
Одлази кући!
Сам ћу подићи наруџбу.
Клони ме се, дечко!
Бучт!
Он носи своју робу.
Проклета скитнице! Мислиш да можеш да ме ишутираш?
Аслак!
Матис!
Шта се овде дешава?
А?
Треба им њихова роба. Могу да платим за њих.
- Дајте им. - Нећемо његову робу!
Овде смо завршили, и одбијамо да платимо његово пиће!
- Шта? - Неће са нама да има полсла.
- Ко је уз Ирвасе? - Моја мајка.
Помоћићу вам, док Матис не стане на ноге.
- Она неће да плати? - Не, не за његов алкохол.
Мајко, имамо посетиоце.
Матис, устај. Имамо посетиоце.
- Здраво. - О чему се ради?
Морам да одведем неке Ирвасе.
- Зашто то? - У дуговима сте у трговини.
Је ли то по закону?
Ако не платите, ја, као редар, Мораћу да вас затворим.
- Тај алцохол десетковао нам је крдо. - Онда престани да пијеш!
Пет грла?
То је зато што ј морам да их прикупим. Среди директно са Рут следећи пут.
Матис, дођи ипомози да изаберемо, коју да закољемо.
Идем ија.
То је то. Све је спремно.
Буч, морамо наћи боље решење.
Као шта?
Допусти да ти дам 10 сребрњака, Да спасеш Ирваса.
- Извини. - Он је мој брат.
Мораће да плати дуг, као исви други.
Да почнемо.
Вратимо се у ‘сииду’.
Ту се прави посао.
Не, задржи.
- Имају јефтине ствари у Каресуанду. - Да, на пијаци.
Што робу не купите тамо, и продате је директно у ‘сииду’?
Могли би тако добро да зарадимо.
И ти би требало да идеш. Тамо прослављају Божић.
- Хоћу да идем! - Ти остајеш овде са баком.
- Тврдоглава копилад! - Шта сада?
Где идеш?
Проклети!
- Затвараш? - Све је затворено на Божоћ.
Дођи у цркву. Лаестадиус говори.
Затворено је током црквене службе.
Матис, ми смо у Каресуанду.
Све је затворено. Идемо у цркву. Дођи да се загрејеш.
Иди ти. Ја ћу овде сачекати.
Сви смо ми видели како се здрави људи претварају у патетичне наказе.
Таква је моћ ђавоље мокраће!
Пију док не падну. Гмижу унаоколо на све четири…
… као одвратне змије Из његових уста.
А њихове жене и децу разбацују као карте.
И продају своја најбоља грла за алкохол.
Чак икраду грла за алкохол!
Под тим утицајем, чине најлошије понашање.
Али, и за њих постоји нада.
То је написано у Светом Писму.
"Твоје је тело храм Духа Светога."
Зато се брини о своме телу. Божијем храму!
И ово је написано у Светом Писму.
"Странац који је међ’ дрвећем…
… попеће се уз дрво, врло високо…"
"… а ти ћеш пасти јако ниско."
"Твој во ће пасти пред твоје очи…”
“… а ти га уоопште јести нећеш."
Да ли то хоћете?
Желите лид а трулите као мрцине?
- Желите лид а трулите? - Не!
Онда изађите на прави пут, Док још има времена.
Престаните пити!
Не свађајте се. Не лажите. Не варајте.
Прекините гадно понашање. Изађите на прави пут.
Уништавате себе…
… своје најближе, исвоје потомство.
Устаните. Станите уз вама најближе. Молите за опроштај.
Матис! Брате!
Брате...
Господе, преклињем Те, дај му Снаге да призна грехе своје…
… онима који сум у најближи, и Теби.
Тако његова душа може бити ослобођена од онога што у њему гори.
Разговараћу са њим.
Опростите, оче.
Можете ли доћи инама у Каутокеино? Морамо зауставити продају алкохола.
- Ваш пастор вам не може помоћи? - Никада није тамо.
А када се појави, стално Је са трговцима алкохолом.
Желео бих да вам помогнем, Али ме дужност зове на југ.
Морате узети ствар у своје руке. Читајте ове речи.
Оне ће пробудити успавани пламен у вашим срцима.
Рај је у свима нама. Желим вам срећу.
Можда ће Свемогући, држати своју руку над вама.
Мали Аслак!
Придружи ми се са крдом. Можда иугледамо вукове.
Здраво, Ингер.
- Шта је то? - Треба ми помоћ у крду.
- Зашто? - Потпуно сам сам.
- Где је Расмус? - Отишао је у град ијош се није вратио.
- Дођи! - Стави на Расмусов рачун!
- Иди кући, Расмус. - Пусти гад а се мало забави.
- Не мешај се! - Полако, Елен. ‘Оћеш пиће.
Шта се дођавола дешава?
Ти си ђавољи следбеник! Уништаваш нашу заједницу!
Види се да је исплата! На сваком од њих!
Твој је дуг сада исплаћен.
Овде су због вашег посла.
Не ширите више тај отров!
"Ти који пијеш, нећеш наћи мир у његовој души."
"Он је измучен пићем, као мува у лешу."
Лаестадиусове речи ударају у нашим срцима.
И мало по мало, људи ће се окренути бољем животу.
Главна продавница ће изгубити посао, и сви ће престати да пију.
Беше то срећно време за све нас.
Свако је желео да чита његов рукопис.
И све више људи придруживало се нашој вери.
- Зар тамо није био нико други? - Не.
Нама су обично пуне куће у то доба.
Је ли Матис био тамо Да покупи робу?
Био је у Каресуанду иугледао је светлост.
- Био је спасен. - Тај проклети пастор Лаестадиус.
Кладим се да је кучка које је покушала ово да спали, такође спасена.
- Она шир реч. - Шта?
Елен шири реч, Да држи људе даље одавде.
Имам идеју, душо.
Што не би пратила пошту до Алте, и лето провела тамо?
Са твојом фамилијом?
А ја бих могао у Шветску, да сазнам више…
… о том Лаестадиусу.
- Не мислим да нам ној рођак може помоћи. - То му је посао.
Губимо све муштерије. Како да преживимо?
- А шта је са нашим послом? - Не брини.
- Скупо је зидати у Алти. - Нећу допустити да нас заустави.
Нисмо дошли овде да се заглавимо. Обећао сам ти бољи живот у Алти.
Ово је само станица. А ти ћеш постати дама.
Биће то најбоља продавница у Алти. То ће бити твој дом!
То сам ти обећао, и тако ће бити
Зато мораш да доведеш овде Холмбоа, Да не би изгубили свој приход.
Сећам се тог лета јако добро.
Било је неуобичајено топло.
Сунце је сијало И ноћу и дању, ширећи наду лепших дана.
Видим да ти је лето у Алти пријао, душо!
- Волим те! - Тачно... Холмбо!
Губи се гузице. Ја то узимам.
Импресивно. Много лакше но сам очекивао.
- Али, где су муштерије? - Доле уз обалу, са крдима.
- Дакле, тако то изгледа. - Здраво, Ана-Елиза!
- јеси ли била у послу овог лета? - Не, само сам била код...
Није много људи долазило. Углавном смо били сами.
Стави послужавник тамо.
- Адвокат Холмбое. - Ани-Елизе Бликс.
Спреми му собу и сауну док нешто попијемо.
Живели.
"Пастор и редар мора да се Боје трговца аклкохолом…”
“… као вук што сиса људску крв."
"Не усуђују се да известе о трговцу алкохолом, из страха за свој живот."
"Трговац алкохолом прети да ће убити сваког ко покуша да извести..."
То је глупост коју распреда међу људима.
Шта ја то радим?
Ово су снажне речи. Јесу ли лично пасторове?
Лаестадиуса изворно. Добих их у Шветској, летос.
"Чак су и сами званичници навучени на пиће."
"Сами себе заваравају алкохолом."
Пуни људе са тим. Јел’ би било чудно да нас и нападне?
Исушује нашу продају.
Учинио је да Шведске власти забране трговину алкохолом у лапонији.
Не може то И овде да уради.
Тај фанатизам се шири као пожар!
Можда је већ и на путу за ову обалу.
Шта да радим, брате? Реци ми! Живели.
Ово је противно учењу цркве.
Слушај ме.
Иди Гувернеру са овим.
Присили га да реагује. Јер ово ће утицати и на мене и на моју породицу.
Учини ми то, брате. Живели.
Хвала.
Забринут сам за безбедност и благостање трговца.
- Звучи као религијска залуђеност. - Са фанатичним тоновима.
Већ су извршили физичке испаде
Ово је ствар цркве, не власти.
- Немају тамо пастора. - Да пошаљемо једног.
Једног са снагом и ауторитетом.
Ми смо храам. Црква је само изграђена од људи.
Нећемо наћи бригу у цркви, Већ у нашим срцима.
Тако је записано у Библији.
"Дискреција би требало да чуваш."
"Размевање би требало да чуваш."
"Да те избави од пута злог човека..."
Шта радите овде? Губите се грабљивци!
Скупите се! Више неће бити тих ритуала.
Реч Божија је да не буде злоупотребљена.
Треба да будеш наклоњен под одређеним околностима.
Ко си ти?
Ја сам ваш нови пастор.
Какав си ти пастор, Кад удараш људе?
Преклињем вас, драга децо, дођите у Божју кућу.
У цркву. Да се заједно суочимо са просветљењем.
То просветљење је Исус, Син Божији.
Пут истине, и живот.
Његово јеванђеље шири поруку сјајне радости.
Не кроз наше слабо месо.
То је записано у књизи.
Црни гавран је пао у ту кућу зла.
- Па? - Горе је него што сам мислио.
Примитивбне душе узимају Библију као неку врсту фетиша.
И ово је цивилизован народ? Не, ја морам добити парохију.
- Добро сте дошли да останете овде. - Вечера је постављена. - Јесте?
Матис! Матис!
- Срела сам новог пастора. Он није добар човек, Матис. - Како?
- Ударио је баку. - Ко је ударио?
Нови пастор хоће да нас спречи и помогне Рут. Отишао је у продавницу.
Рут!
- Шта хоћеш? - Хоћемо да говоримо са пастором.
Упозоравам вас. Увредит ли га, избацићу вас напоље.
- Да. - Ко си ти да нападаш људе, током Божићног окупљања?
Према црквеним канонима, таква су окупљања безбожна.
- Безбожна? - Дужност ми је да их спречим. - Дужност ти је да помогнеш. - Па и помажем.
- Па заустави продају алкохола! - Немам та овлашћења.
- Али Лаестадиус их је имао! - Ја следим Норвешки закон.
- И како мислиш да помогнеш? - Следећи реч Божију.
- Онда дођи на наша окупљања. - Користи очи, не штап.
- Јесте ли дошли да ме вређате? - Ти нас вређаш тукући старице.
Добро, доста је. Вређате пастора. Губите се!
Да више не удараш људе!
Нисмо одлазили у цркву, како је пастор захтевао.
Проповедао је у празној цркви.
А ми смо наставили окупљања.
Ништа нисмо чули о њему те јесени.
А у зиму Аслак и Монс отишли су у Каресуандо да набаве намирнице...
... како би их допремили нашим људима.
- Нећеш наћи бољу цену од моје у Шветској. - Рачунај на нас. - Видимо се онда, ускоро.
ТНови начин је функционисао добро. Више нам није била потребна продавница Рута.
Здраво! Здраво свима! Овде су намирнице.
- Имате ли колаче? - Имамо све!
А и све је јефније него код Рута...
Аслак иде наоколо и продаје намирнице Сидасима.
- Тако држи људе даље одавде. - Јебем ли му!
Шта је?
Мораш да пођеш самном. И ви, Аслак и Монс.
- А због чега? - Увредили сте пастора.
Морате доћи на испитивање.
Немамо времена за то сада. Морамо одвести крдо на пашу на висораван.
- Треба да сачекамо док одведу крдо... - Не, не чекамо. Иду одмах са нама.
- Хеј, ко су та двојица? - Пасторови помоћници.
- Нека пожуре. - Пођите добровољно да избегнемо проблеме.
Нећемо проблеме. Хајде да видимо шта ће пастор рећи.
Хеј! Чувајте крдо на гомили, док се ми не вратимо!.
- Ако неко грло проба да залута... - Ја држим очи на њима.
Треба да чуцвамо крдо на гомили!
- Одлучио сам да те ставим у притвор. - Хапсиш ме?
- Не видим другу могућност - Немаш овлашћење за то!
Морам бити у могућности да вршим своју дужност, без бојазни за своју сигурност.
Ти, погани, ти си тај који треба да је у затвору!
Где су до сада? Одавно су отишли.
Чујте, понестаје маховине за ирвасе.
Идем ја да их потражим.
Ниси ти никакав духовни вођа. Уместо да помажеш, хапсиш невине људе!
- Не допустите да вас уплаши да ћутите! - Силази !!
Да ли ико још жели да изазива ауторитет?
- Тај човек је ђавољи слуга! - Терај! Терај!
Од сад, очекујем да вас видим у цркви сваке недеље.
И више нема ових фанатичних окупљања.
Од сада, то ће бити кажњавано.
Шта се десило? Шта се десило?
Пастор их је све послао у затвор, укључујући и Матиса.
Зашто сте их ухапсили?
- Не узнемиравај пастора. - Требају нам да преместимо крда на пашу!
Дај, дај, дете моје, смири се. Уђи.
Седи.
- Имаш ли нешто да исповедиш? - Бојим се. Бојим се да не изгубимо крдо.
То је све што имамо.
Из срца вас молим. Помозите нам.
Премало нас је. Не можемо отерати крдо без наших људи.
Крдо ће се тазбежати, и постаће плен вукова.
Да, да...
Ја такође треба стадо да склоним. А оно је разбацано на четири ветра.
И ја се бојим вукова, дању и ноћу.
И нећу наћи мир, док га не окупим. Помози ми...
- Помози ми да окупим своје стадо. - Зар не разумете?!
Требамо наше људе, сада! Данас! Одмах!
- Они су на путу за Алту. - Шта?
И остаће тамо, док се не врате цркви.
Врати се свом народу, молим те, и помози да окупим своје стадо.
Што пре изаберете хришћански пут, они ће се пре вратити.
- Губи се. - Он не разуме.
Хеј!
Шта ми радимо овде? Немате права да нас овде држите!
Морамо саме да отерамо крдо!
Само бнас је неколико! Знаш то добро, иско као и ја.
- Мајко, дођи! Дођи! - Умукни!
Опрости, жао ми је, дете моје.
Никада то више нећу урадити. Никада.
Ја ћу отерати крдо. Све ће бити у реду, не брини.
Може се постати тако јадан када те бес обузме, чак и према сопственом детету.
Нисмо знали шта да радимо.
Пастор је држао наше људе, јер је мислио да смо одбацили наш одлазак у цркву.
Али ми нисмо имали времена да идемо у цркву.
Морали смо да преселимо наша крда.
Нађох нешто на планинској заравни, али је тешко преселити их сам.
Одлазите!
"Дух Господњи је на мени."
"Он ми помаже да проповедам јеванђеље јаднима."
"Он ме посла да проповедам ослобађање заробљених..."
"... и да враћам вид слепима."
"Да им успоставим слободу коју заслужише..."
"... да проповедам прихватљиве године Господње."
Такве су речи нашега Господа.
Седите.
И вас двоје, седите.
Треба ми помоћ.
Ухапсили сте нам људе. Сада их можете осслободити.
Поштуј ову цркву!
Преклињем вас за помоћ, у име Бога.
Ако не поштујеш речи Божје, морам те замолити да одеш.
Библија каже да Бог не живи у кући од дрвета и камена.
Ко си ти да хулуш Бога, током свете службе у цркви?
- Јеси ли ти Сотона? - Ви сте Сотона, пасторе! - Ви противуречите Библији... - Доста !!
Данашња служба је готова. Јако ми је жао.
- Платићеш за ово! - Ви одбијате да разумете!
Стоцкфлет је ухапсио наше људе, у сред миграције стада.
Покушали смо да задржимо наша крда на гомили, али нисмо успели.
Не можемо да их држимо заједно.
Треба нам помоћ да их преселимо и да ослободимо наше људе.
Не могу остати у затвору, без да буду осуђени, зар не?
- Не могу. - Онда их ослободите!
Елен, видећу шта могу, да буду ослобођени.
Помозите јој да пребаци крдо.
Ко ће јој данас помоћи? Идите на северну страну Голготвуопмиа.
Нико не може бити држан у затвору...
... без да је осуђен за злочин.
Овде нема званично одговорног.
Стога инсистирам, да ви ослободите те људе, одмах.
Ако нећете, отићићу директно до Гувернера Хариса.
Закон је ту кристално јасан.
Можда сам био заслепљен својом ревношћу.
- Видећу шта могу да урадим. - Добро. Хвала, пасторе.
И редар је јасно инфицирам истим лудилом.
Идемо за Алту. Морамо брзо деловати.
Хеј, животиње ће бити добро овде.
Ово је добра област са маховином. Смириће се овде.
- Где је тата? - Доћи ће.
Па... Позвао сам вас овде да бих објавио следеће:
Оле Исаксен Хаета биће замењен као редар, под одмах.
Нови редар уместо њега биће, Ларс Јохан Букт.
То је одлука надлежних власти. Молим вас, поштујте је.
Реци нам, а шта је са затвореницима?
Да. Судбина затвореника је у вашим рукама.
Биће ослобођени, чим услови постану цивилизовани.
Шта се ово дешава?
Власти су донеле своју одлуку. Требали би да је поштујете.
Да ли сте им рекли истину?
Наравно. Оптужујете ме да лажем?
Како би другачије уклонили редара?
- Шта то причате? - Шериф се поново мора поставити!
Наши људи морају бити слободни! Урадите то, или ћемо контактирати Гувернера!
Не, не, не, ви немате ауторитет да тако нешто захтевате.
По последњи путе: Поштујте одлуку власти!
Окупимо се у школској учионици.
Побрини се да бискуп добије ово што је могуће пре. Иди.
Бискуп ће нам помоћи.
Добродошли! Добродошли!
Велика нам је част, што сте нас посетили овде у овој дивљини.
- Хвала вама, што сте ме позвали. - Добродошли, бискупе. - Овде је тако хладно.
Хајде да уђемо у школску учионицу. Тамо је топло, да се огрејете.
"... тада, како год..."
"... поверова му да не би требао..."
"... пропасти, већ да има вечни живот."
- Хвала ти, Ана. - Добро је било! Хвала.
Да., То је било последње.
- Опростите, могу ли питати бискупа? - Да?
Је ли законито хапсити невине људе?
- Извињавам се, бискупе Јуел, нисам знао да сте дошли. - Ништа за то.
Здраво, Стоцкфлет. Запањем сам знањем ваше когрегације.
Чак и најмлађи знају да читају.
Смањити опијање и побољшати вештину читања, је веома инспиративно за свакога.
Осећам као да сам у неком другом свету.
Ваша искрена чежња за Богом, дубоко ме је дирнула.
Могу ли позвати бискупа на мали оброк?
Захваљујем, Стоцкфлет.
Они су затворени без да су осуђени. Зато ће бити законских консеквенци.
Како мислите?
Ако буду ослобођени, неко ће морати бити одговоран за противзаконито хапшење.
Како ја видим...
... важно је да црква не заузима страну у секуларном конфликту.
Морамо поново изградити поверење, између цркве и конгрегације.
Да, да, то је тачно, али можда бискуп...
... рад на гледање ових верника у сувише позитивном светлу. Можда? - Да, слажем се Рут.
И бискупе, својим очимна сам видео како овај покрет расте...
... а како знате, слични покрети су веома штетни.
И не само за цркву, већ и за саму конгрегацију.
Да се присетимо, зашто сам дошао овде.
Обећао сам вам, да ће ваши људи бити изведени на суд.
Биће третирани као сви други грађани.
Зато вас молим да поштујете одлуку суда, ма каква била.
То је важно за нас, да гледамо унапред.
Да заједно поново изградимо везу између вас и цркве.
Зато сам одлучио да поставим новог човека у црквеној одећи.
Неког, ко ће упалити светлост и топлину, за којом трагамо, заједно са вама.
Стоцкфлет ће стога, бити замењен новим пастором, што је могуће пре.
То је одлично!
Они који су нам затворили људе без суђења...
... нису смели допустити, да буду осуђени.
Тако је то суђење постало важно. Не да би нас осудили...
... већ да сами не буду осуђени.
Ствари нису увек онакве, какве изгледају.
То је вазно запамтити.
Суд заседа. Уведите првог оптуженог.
Је ли истина да сте напали пастора?
Није био нападнут. То је била само жучна расправа.
Како би сте ви објаснили ситуацију?
Био сам нападнут. Зграбио ме је за грло, претио ми је.
- И ви сте били сведок том акту? - Да. Био сам шокиран видевши...
... да је пастор био нападнут као...
То није истина! Лажу! Матис није топ урадио!
Елен Скум? Зову те на испитивање. Полази.
Са непоколебљивом грубошћу, коју никада нисам видео до тада...
... прекинула је свету службу у цркви.
... и јаким гласом, драла се на мене.
И назвала ме Сотоном.
Признајете ли да сте назвали пастора, Сотономл?
- Дошла сам да га молим за помоћ. - Сви тамо су сведоци њеног дела.
Прекинула је службу, и назвала пастора Сотоном.
зар не разумете? Требала нам је помоћ! Одбио је да ми допусти да говорим.
Поштујте суд! Окривљену изведите напоље.
Изрицање казне у 1:00 сат. Суд прекида.
Тужилац Холмбое изриче следећу казну:
Аслак Јацобсен Хата осуђује се на затвор у трајању од петнаест, 15 дана.
Расмус Спеин, на петнаест, 15 дана затвора.
Монс Аслаксен Сомби, на петнаест, 15 дана затвора.
Матис Јацобсен Хата, за напад на старијег омбусмана...
... осуђује се на осам, 8 месеци принудног рада.
Мир у судници!
Мир напољу!
Елен Скум, због прекида црквене службе...
... и иницирања побуне, осуђује се на принудни рад од једне године и 6 месеци.
Сви осуђени, биће одмах транспортовани.
Где то?
- Бићете пребачени у Алту. - Алту? - Док вас не пребаце у затвор.
- Ко ће бринути за моју децу? - Шта ћу ја, мајко?
- Ко ће њега узети? - Моја мајка. - Где то? - У сииди.
- Пустимо је да одведе дете мајци. - Добро.
Букт, испрати је. Сутра се мора вратити.
Идемо код баке.
Када ћеш ти да се вратиш?
Прво ће проћи једно лето, а онда и зима.
Онда опет лето, и у зиму, ја ћу се вратити.
Отац ће ти се вратити пре мене.
Добро пази на крдо.
Хајде! Полазимо!
Зраво, срце моје. Пуно ми поздрави све. Буди добар и пази на крдо.
Мајка ће се вратити.
Седи тамо у средину!
Мајко!
- Не остављај ме! - У реду је, дете моје. Све је у реду.
Стани! Ти, проклетнице!
- Нађи неког ирваса! - Грла су миљама далеко. - Проклета!
- Изгубили смо саонице! - Не нисмо. То је да прате погрешан траг.
Узми моју одећу. Је ли ти хладно?
Нашли смо ово на другој страни платоа. Нема их. Нема ни трага од њих.
Доведи помоћ. Нађи је. Проклетница...
Не брини. Скоро смо у земуниции.
Ево је.
Морамо да уђемо.
Букт, не можемо да је нађемо. Криће је све док Аслак не буде ослобођен.
Онда ће се борити, док тебе не осуде.
Срање!
Аслак, брини се о мојој жени и детету.
Обећавам.
- Коначно! - Е-хеј! - Драго ми је да си дошао. - Где је мали Аслак? - Са својом мајком.
- Са својом мајком? У затвору? - Елен је побегла. - Побегла?
Да. У земуници је.
- Па, како је крдо? - Оно је на паши.
- Дошао сам по Елен. где је? - Не знамо. тек смо дошли.
Противзаконито је крити бегунца. Где је?
Не знамо. Просто је нестала.
Ако се не дозове памети, редар ће предузети мере.
- Неће је наћи, чак ни са 100 људи. - Слушајте. Дајте ово Елен одмах.
На вама је. Ако се не појави, трпећете последице.
- Шта је то? - Судски трошкови. - Шта?
Могу нам узети ирвасе.
Морам да разговарам са Елен.
Хоће да нам покоље крдо...
... за исплату судских трошкова.
Мислила сам да ће све третирати једнако.
То нико не би разумео.
- Помоћи ћемо ти. - Нисмо то МИ, Аслак. Њих је много, а нас је шачица.
Дођи сутра у Сииду. Ми ћемо те заштити, и твоје крдо. И не брини, Елен.
Сутра ћемо окупити највеће крдо какво никада пре није виђено.
Добра идеја! Узмимо и крдо старе Ларос!
- Они окупљају сва крда. Већ имају више од 1.000 грла. - И шта са тим?
Што веће крдо, то је теже наћи Еленине ирвасе.
- Колико грла могу да прикупе? - Преко 3.000. Никада нећемо наћи њена.
Узми њено, док не буде касно.
- Мораш да дођеш! Брзо! - Зашто? - Воде наше ирвасе.
То је њен жиг.
- Шта то радиш? - Послати смо да ти одведемо крдо. Као замену, за судске трошкове.
- Не док се Матис не вратик! - Сви осуђени плаћају судске трошкове. Ухватите је!
- Водимо те редару. Обезбеди крдо! - Мајко! Мајко! - Помоћ! Помозите!
- Не дирајте ми ћерку, силеџије! - Хеј! Помозите Елен!
- Шта, дођавола? - Помогни тамо!
Када Букт чује за ово, Аслак, ти си мртав!
Захтеваће накнаду од свих осуђених, укључујући и тебе! Видећеш!
Морамо нешто да урадимо! Или ће нам узети све што поседујемо.
Морамо да одемо у Каутокеино.
Остани овде са баком.
- Шта се то дешава? - Склањај се овамо!
Вежите их! Све њих! Сада ће они мало у затвор!
Боли и помислити да би прошло 17 година, пре него те поново видим.
Мислила сам на тебе сваки дан у затвору.
Знам да је било тихо...
... јер нико није желео да говори о ономе што се догодило.
Постоје неке ствари, о којима је тешко говорити.
Али, ни тишина ничему не доприноси.
Морамо говорити, покушати да разумемо...
... чак и када се чини, да суи све наде изгубљене.
На лево круг!
Вође овог злочина, била су два мизерна јадника...
... који ће данас умрети, под сечивом егзекутора.
Као доказ чињеници да Бог неће бити хуљен...
... искажимо свакодневно покајање, и своју веру у Христа...
... и припремимо се за судњи час, када ћемо и ми доћи пред његов трон.
Молимо се једни другима, и једни за друге.
И молимо, у овом свечаном тренутку, нашег оца на небесима...
... да покаже милост, нашој двојици јадне браће...
... и молимо да у овом тренутку, признају и покају своје грехе.
У име Исуса Христа. Амен.
Кајеш ли се за своје грехе, свим срцем? Нарочито за злочин због кога ћеш сада умрети?
Не.
Треба ли због убиства омбусмана, да ти дам опроштај, пред лицем вечности?
То неће бити потребно.
Господе Исусе, одговори ми... Зашто не могу да се покајем?
Пошто се спремаш да се суочиш са свезнајућим судијом...
... да ли се кајеш за злочин који си починио, и због кога ћеш сада умрети?
Хоћу да се покајем...
... али не могу.
Јеси ли ти, у име Господа, спреман да умреш за своје грехе?
Не знам да ли је Господа брига, да ли сам спреман или нисам.
Влашћу која је на мене пренета...
... треба ли да ти дам опроштај, пред лицем вечности?
Не.
Оче наш, ти који си на небесима, свето да је име твоје...
Они су нас напустили, али њихова нада није.
Нада никада не умире.
Она се шири у новим срцима, новим генерацијама...
... као пролећни ветар, који носи вести о топлом лету
Изгубили су своје животе. Али једну ствар нису могли да им узму: Наду.
И ти је имаш.
Негуј је у себи.
Главе су послате у Осло, ради научних истраживања.
Аслакови и Монсови потомци, борили су се да им се врате њихове лобање.
1997., после 145 година, они су коначно добили пристојну сахрану.
------------- К Р А Ј ------------- (Превод са енглеског: ПОПеску)